I tidigare avsnitt:
- Varför? - Jag fick slut på skäl att låta bli.
Det här händer aldrig igen.
Det där är Marias halsband.
- Jag vill veta vem du är. - Vem jag är, eller vad?
Pappa skrev de här innan han dog. Svaret finns nånstans här i svamlet.
Förvaltare Manes gav mig det här. Alla 14 dog av mystiska handavtryck.
Vi jagar en utomjordisk seriemördare.
Rosa var inte den enda. Det finns en fjärde.
Pappa dog inte av en tumör. Jag måste fråga mamma.
- Jag vet inte varför jag gjorde det. - Då kanske du gör om det.
Jag utvecklade ett serum mot era krafter, men det tar död på Isobel.
- Gör ett motgift. - Kapslarna är svaret.
Isobel hålls vid liv medan vi jobbar.
Vi tappade våra minnen. Tänk om hon inte kommer ihåg oss sen?
Min fru är försvunnen.
Det är ingen fara. Ingen fara. Kommer du ihåg nåt?
Det är bara jag. Det är jag. Minns du mig?
Max!
Har ni ett botemedel?
Det får vi strax reda på.
Mamma kommer att vara på dig på Thanksgiving. Låt henne hållas.
De senaste veckorna har varit tuffa för henne.
- Är det sant? Är han president än? - Du går inte in i kapseln igen.
Hur är det ens möjligt?
Okej. Ditt mitokondriella DNA verkar fungera normalt igen.
- Men...? - Läkemedel har biverkningar.
Det här är ett hemkok, så allt kan hända.
Kyle får undersöka dig, men allt ser stabilt ut. Hon är utomjording igen.
Ni ska få vara ensamma.
Tack, Liz. Tack för allt.
"Tack, Liz. För allt."
"För din mjuka beröring, för att jag får drunkna i dina bruna ögon" -
- "och din doft av ökenros..."
Lägg av! Kom igen. Jag har glömt bort hur det är att se dig lycklig.
Hördu... Du behöver inte åka.
Jo. Jag har förlåtit dig -
- men Isobel dödade min syster, och jag gav henne krafterna tillbaka.
Jag tänker hela tiden... Det är jobbigt för mig.
Men, men... Det är hektiskt på sjukhuset nu.
Stipendiet till stamcellsstudien är annonserat, och vi har fått hot.
- Jag hörde det. - Innovation förargar de trångsynta.
Nu när motgiftet är klart ska jag fokusera på människor.
Men du, då? När ska du berätta för Isobel om den fjärde?
Jag vet inte. Hon ska få hitta tillbaka till sitt liv i dag.
Under tiden ska jag göra mitt jobb och försöka ta fast boven.
Var försiktig, Max.
Det är Cameron. Kyle har berättat allt för henne.
Det var hon som upptäckte seriemorden och konspirationen.
Sköt du ditt jobb, så ska jag sköta mitt.
- Hör av dig. - Okej.
Är du ledig?
Att jaga en seriemördare från rymden ingår inte i arbetsbeskrivningen.
Hur känns det? Jag kan radera ditt minne om du ångrar dig.
- Kan du göra det? - Nej, men det vore coolt.
Fråga mig vad du vill.
Ni tre hittades tillsammans. Varför adopterades Max och Isobel separat?
Jag överlevde en UFO-krasch och kläcktes ur en kapsel 50 år senare -
- men du vill veta mer om mina familjeproblem?
Jag har känt till utomjordingar länge. Jag vill veta mer om dig.
Makarna Evans ville adoptera ett barn men åkte hem med två.
De är bra människor. De kände väl på sig att jag skulle bli svår.
- Var hamnade du sen? - I systemet.
Först hos ett par arga methmissbrukare i Albuquerque -
- och sen hos ett våldsamt fyllo i Santa Fe.
När jag var elva kom jag tillbaka till Roswell -
- och hamnade hos två religiösa dårar.
Det var bättre hos de arga missbrukarna.
Men jag fick ju träffa Max och Isobel igen, och det...
Det var en lättnad.
De fick det lättare.
Nu är det din tur. Hur fick du reda på vad jag var?
En enorm statlig konspiration.
Så här mycket vet jag: 14 falska obduktioner som stinker mörkläggning.
Mina kontakter tror att de riktiga journalerna är förstörda, men...
Hoppar vi inte över ett steg nu?
Där jag flämtar och svimmar för att du är utomjording?
Där jag hatar dig för alla dina lögner?
Eller där jag frågar om jag ska oroa mig för interplanetära könssjukdomar?
Jag kan inte be om ursäkt för att jag skyddade min familj.
Vi har levt med den här hemligheten jämt. Jag ville inte ljuga för dig.
Förlåt att jag sårade dig.
Kan vi jaga skurkar nu? Och hitta den fjärde utomjordingen?
Hade du nära kontakt med pappas läkare?
Fick du nåt andra utlåtande?
Jag vet att du tog fram hans journal förra veckan. Vad sysslar du med?
Pappa fick en DT efter cykelolyckan den 14 februari. Allt såg normalt ut.
Den 1 mars var tumören så stor att man knappt såg hjärnan.
Enligt onkologen spred den sig snabbt.
De trodde att han utsatts för nåt skadligt ämne.
Du är polis, mamma! Var inte det misstänkt?
Jag såg tumören på bilderna, Kyle.
Jag var med när din pappa försvann in i sig själv på några dagar.
Skulle jag öppna en mordutredning på grund av cancer?
- Förlåt. - Jag önskar att det fanns nåt...
...jag kunde ha gjort. Men det fanns det inte.
Här är min stora hemlighet.
Bygger du nåt?
Jag försöker. Det är som att försöka återuppliva en T-Rex -
- från några enstaka benflisor.
Varför visar du mig det här? Min släkt har jagat din i årtionden.
Jag är less på hemligheter.
Om nån ska krossa mig... får det lika gärna bli du.
Ingen har sett det här.
Jag är rätt säker på att det är skeppets kontrollpanel.
Den måste vara nyckeln till allt, och min enda väg härifrån.
Karaokekvällen är på lördag, men jag kan göra ett undantag för dig.
Visst. Evans sjunger inte. Det är lite av hans grej.
Driver du med mig?
Tack för erbjudandet, men vi är här i ett polisärende.
Känner du igen den här?
- Det är min dörrstämpel. - Ja.
Vi utreder ouppklarade dödsfall. En koppling mellan offren -
- är att alla hade den här stämpeln.
Vi använder den bara på Ranchero-kvällen.
Två gånger per månad ger vi behövande gratis mat och livemusik.
Det var mammas initiativ.
- Kommer det några misstänkta figurer? - Missbrukare? Hemlösa? Ja.
Men vi dömer ingen.
- Kolla upp rasist-Hank. - Hank Gibbons?
Hans band spelar alltid på Ranchero-kvällen.
Det låter inte som hans grej.
De är usla, så de spelar gratis. För att de är usla.
- Var kan vi hitta honom? - På samma ställe...
...som han har varit sen rasist-Wyatt blev gripen.
Hej! Jag har saknat dig, älskling.
Jag måste berätta nåt för dig, Noah...
...så sätt dig ner.
- Vad gör du? - Jag vet inte.
Jag såg dig i ett ägg, så jag köpte en pistol. Jag ville inte...
- ...men min fru är en äggperson. - Noah... Kan du lägga undan pistolen?
Älskling... Jag har fredliga avsikter.
Frös ägget ner dig medan Liz Ortecho försökte göra dig till utomjording -
- efter ditt försök att bli mänsklig för att inte mörda med händerna?
Säg hellre "kapsel" än "ägg".
- Varifrån kommer du? - Vi vet inte.
Max och Michael också. Herregud. De är ju cowboys.
Och utomjordingar. Cowboys och utomjordingar.
- Det är emot naturlagarna, Isobel! - Jag vet.
Har du manipulerat mina tankar? Tvingade du mig att bli kär i dig?
- Har jag valt min tröja? - Herregud, Noah. Nej.
Jag skulle aldrig välja den tröjan. Jag har aldrig använt kraften på dig.
- Är jag bara din täckmantel? - Nej.
Jag älskar dig.
Du är snäll, smart och så... sexig.
Ibland vill jag bara krypa in i ditt skinn.
- Kan du göra det? - Nej.
Jag älskar dig, Noah.
Jag älskar dig med.
Jag har bokstavligen blivit undersökt av en utomjording.
- Vad hände mellan pappa och Manes? - De var vänner.
De blev inte ovänner förrän du var tonåring.
- Vet du varför? - Jim sa att Jesse saknade moral.
Så sa han jämt. Han menade att Jesse hade en annan sorts moral.
Men han hade ingen rätt att döma nån.
Han var otrogen mot mig.
En gång med en hälften så gammal tjej.
- Hon var hans dotter. - Va?
Rosa Ortecho. Pappa låg inte med henne. Hon var hans dotter.
Han var otrogen med mamman.
Jag har läst hans brev till henne. Han hjälpte henne att bli nykter.
Han försökte vara en bra pappa.
Ja. Det var hans moral.
Hans oförstörbara moral: att skydda sina barn till varje pris.
- Pappas brev. - Han skrev dem till dig.
Jag har läst dem otaliga gånger, på jakt efter tröst...
...en anledning eller en ledtråd.
De är dina.
- Har du byggt den här? - Typ.
Den bygger liksom sig själv.
- Delarna vill höra ihop. - Vad menar du med "vill"?
När de passar... fogar molekylerna ihop sig.
Som om inget hade hänt.
Hittar jag resten och kopplar den till en farkost...
En farkost? Du vill ge dig av. Från planeten.
Jag... behöver nog lite tid på mig att smälta det här.
Det ska bli oväder och jag vill inte bli insnöad. Vi får höras sen.
Varsågod.
Berätta om senaste Cinco de Mayo. Åkte du raka vägen hem?
- Jag blev gripen förra Cinco de Mayo. - För fylla och störande av ordningen.
Det blev inget åtal. Wyatt Longs pappa räddade dig. Åkte du hem sen?
Handlar det om Carla?
Cinco de Mayo var sista gången jag såg Carla här.
- Jag saknar henne. Hon var sexig... - Hennes kropp hittades den 11 maj.
Hon hade varit död i flera dagar.
Hon pratade med en kille den kvällen.
Jag blev svartsjuk, så jag slog ner honom.
- Kan du beskriva honom? - En skum jävel. Opålitlig blick.
- Genomrutten, ni vet. - Hank menar nog att han inte var vit.
Kan du ge oss nåt mer att gå på?
Okej. Checklista för en romantisk picknick: vin, oerhört viktigt.
Ost... som gick ut för en månad sen...
Huset rasar samman när min fru ligger nedfryst.
Okej, strunt i osten.
- Mer vin. - Jag gillar hur du tänker.
- Vad sysslar du med? - Sattyg, hyss, kriminell verksamhet.
- Jag löper amok. - Får jag testa?
Du? Isobel Evans? Du har aldrig pratat med mig förut.
Jag är trött på att vara Isobel Evans.
- Jag vet hur det känns. - Gör du?
Det är som Roswells invigningsritual.
En dag samlas hela stan -
- och bestämmer vem man är. Sen är man den personen för evigt.
Det kvittar om man förändras, bättrar sig -
- eller inser att man inte är den man trodde att man var.
- Du verkar inte bry dig om andra. - Inte jag.
Är du inte orolig att nån ska se oss prata?
Jag kanske inte är den alla andra har bestämt att jag är.
Okej. Som du vill.
- Vad är det? - Ingenting.
Ska vi gå?
Jag kom inte ihåg henne. Jag trodde inte att jag kände henne.
Men nu minns jag.
Jag var Rosa Ortechos vän.
Stoppa misshandeln nu! Stoppa misshandeln nu!
Det är väl ändå inte picknickväder.
Noah... Jag vill vara med dig, fullt ut.
Därför berättade jag sanningen.
Men jag kan inte bli hel utan mina minnen.
Därför behöver jag Liz Ortecho.
Skulle du kunna stötta mig genom det här?
Tänk att viga sitt liv åt att stå i vägen för framsteg.
Jag håller med, men var går gränsen mellan framsteg och att leka Gud?
Vissa saker kanske vi inte ska veta.
Titta. Havet av oliktänkande har delat sig.
Det här blir aldrig normalt.
Stoppa misshandeln nu! Stoppa misshandeln nu!
Hjärter två, spader ess, hjärter dam...
Jaha, ja. Du försöker luras.
Du tänker på ruter tre, men du har en joker på handen.
Tack för att ni kom!
Imponerande. Övar du inför din Las Vegas-show?
Du borde tacka dem. De betalade precis för din sprit.
Varsågod. Hur kommer det sig att du förärar mig med dagdrickande?
Säg att det är vanliga, tråkiga killproblem.
Jag orkar inte med nåt spännande.
Max var här tidigare och utredde ett mord.
- Just det. - Du ser inte förvånad ut.
Lång historia. Men du har tur.
Det är bara vanliga, tråkiga killproblem.
Lägg av. Försök inte läsa av mig, Maria.
Det är killen från museet.
Honom du föll för när vi var unga. Är han tillbaka?
- Hur gör du det där? - Det bara... känns.
Du är förhoppningsfull, som förr.
Vem är han? Ut med det! Jag har väntat tio år på det här.
Du skulle inte tro mig.
Det är ju inte Wyatt Long eller Michael Guerin eller nåt.
Säg att det är Wyatt Long.
Wow.
Michael är inte så pjåkig efter en dusch.
- Men det vet ju du. - Jag hade ingen aning...
Jag vet. Hur skulle du kunna veta?
Det betydde ingenting. Jag svär. Det var ett dammigt Texasligg på fyllan.
Okej.
Det var som om... vi var vänner.
Jag kände det. Det var början på nåt djupt.
En biverkning av motgiftet.
Cellerna återuppbyggs, inklusive hjärncellerna.
De delar av din hjärna som var nedsläckta börjar lysas upp igen.
Du minns mötet. Vad minns du mer?
Inget. Bara fragment. Ge mig mer motgift.
- Nej, absolut inte! - Jag måste få veta, Liz.
- Varför dödade jag henne? - Jag vill också veta.
Men jag kan inte ge dig mer.
Dina krafter kan bli starkare och du kan bli farlig.
Hör här. Jag försöker vara artig här.
Jag kan ta mig in i ditt huvud och tvinga dig. Men...
Jag vill att vi ska samarbeta. Jag vet hur mycket Max tycker om dig.
Och du vill veta vad som hände Rosa. Så hjälp mig.
Vilka är biverkningarna? Blir hon extra mycket utomjording?
Jag ska bara ge henne en mikrodos.
Det borde räcka. Annars kan jag inte hjälpa dig.
Utrym byggnaden.
Betyder "utrym" nåt annat på sjukhus?
Det är en skjutningsövning.
Vissa avdelningar stängs ner och andra utryms.
- Vi måste ut! Det är ingen övning. - Kom nu, Liz.
- Det får inte utsättas för ljus. - Kom nu!
- Herregud! - Jag är skjuten.
Jag höll precis på att supa till på Wild Pony.
- Vad är det som händer? - Pappa skrev brev innan han dog.
Mamma gömde dem, men Manes ville ha dem. Desperat.
Jag stal dem och gjorde kopior. I dag gav mamma mig originalen.
Jag sa inget om mitt inbrott till sheriffen.
- Vad fan är det där? - Bara en 70 år gammal UFO-skärva.
Din pappa hade gömt den i stugan.
Vissa symboler i breven är likadana som symbolerna på glaset.
Jag undrar om det är nåt specifikt matematiskt chiffer.
Jag kan testa Fibonacciserien, Shors algoritm...
Pappa var ingen mästerkryptograf. Han var en småstadsman.
Du har rätt.
Han kanske använde symbolerna för att skicka ett kodat meddelande till dig.
- De kanske motsvarar alfabetet. - Det är möjligt.
Jag behöver ett nyckelord för att knäcka koden.
Nåt som bara ni kände till. Nåt personligt.
Testa "Magoo".
HEJ MAGOO JAG ÄLSKAR DIG
- Det var mitt smeknamn. - Pinsamt.
Det är rena lyckträffen att nåt av det här hänger ihop.
Han kanske bara ville säga "jag älskar dig"?
I kod?
- Evans och Cameron! - Är skytten på fri fot? Några offer?
Vi följer rutinerna och inväntar insatsstyrkan... Evans!
Det kommer att bli bra. Var tysta, bara.
Om han kommer tillbaka...
- Han behöver läkarvård. - Lugn, den snuddade bara vid honom.
Men skytten är kvar där ute, så var tysta.
- Vänta... - Nej, Isobel!
Hördu!
- Max! - Är nån skadad?
- Jag blev för fan skjuten! - Vi ska få ut dig.
- Ta skydd bakom mig. - Okej.
Sjukvårdarna är där borta. Ta dit Noah. Messa mamma och pappa.
- Stanna hos dem. Jag kommer snart. - Nej, Max! Max!
Okej, kom igen.
Tack.
Det blir bra. Allt blir bra.
Jag vet att du oroar dig för Max. Jag också.
Jag oroar mig för dig, älskling.
Hann hon ge dig nåt mer motgift? Minns du nåt mer?
Nej, dosen var nog för liten. Eller också funkar det inte så.
Eller också stack hon mig bara för att godtyckligen vålla smärta.
Jag förtjänar det ju.
Jag pratar engelska. Jag är inte skadad.
- Hon är rätt intensiv. - Det är inte mitt blod.
- Är han kvar där inne? - Han svarar inte på radion...
- ...eller sunt förnuft. - Han ska alltid spela hjälte.
Faktiskt inte. Det här är nytt.
Är det där rök? Det är forskningsavdelningen.
Tvinga mig inte att ge dig handfängsel.
- Dålig dag? - Det kvittar vad jag gör.
Det kvittar hur duktig jag är. Alla ser bara mina dåliga sidor. Alltid.
Jag är alltid "den usla Ortechon", om jag ens är en Ortecho.
Mamma är en lögnare och kommer att göra mig till lögnare...
- Fan, också. - Förlåt.
Gillar du inte att kramas? Det kändes som om du behövde en...
Det gjorde jag. Jag förstod det bara inte.
Du sa att du struntade i mitt rykte.
- Jag skäms inte. - Varför dissade du mig, då?
Jag har varit konstig. Jag vill alltid vara den jag är med dig.
Rosa? Vem har gjort det här?
Kate och Jasmine. De är sura för att jag inte festar längre.
Mamma är sämst och Liz tänker sticka. Det är för mycket!
- Isobel? Mår du bra? - Ja, när Max är i säkerhet.
- Isobel! - Michael!
Mår ni bra? Var är Max?
Sheriffen! Jag är beväpnad!
- Upp med händerna. - Jag ville inte.
- Lägg ner den. Långsamt. - Jag minns inget.
Jag stod där ute med mitt plakat -
- och sen var jag plötsligt här nere, och det luktar rök...
- Och den här... - Lägg ner vapnet!
Fick du en blackout och gick in och sköt på ett sjukhus?
Jag skulle aldrig göra nåt sånt här. Jag gillar inte ens vapen.
- Sheriffen kör skytten till häktet. - Skytten är min barista.
Han jobbar på Bean Me Up. Han skulle aldrig göra så här.
Han säger att han inte minns nåt. Det börjar bli tjatigt.
- Du borde inte ha rusat in där. - Jag tog ju fast honom.
Liz... var jätterädd.
Hon andades knappt förrän Valenti sa att du var oskadd.
- Vet du var hon är? - Folk släpps in i östra flygeln nu.
Tack.
Jag får minnesbilder av Rosa. Jag tror att jag var kär i henne.
I minnena kunde jag känna det. Jag åtrådde henne.
Jag ville skada alla som skadade henne.
- Okej. - "Okej"? Har du inget mer att säga?
"Välkommen i klubben"? Bisexuella utomjordingar är visst en grej.
Jag måste få veta mer. Säg att jag känner dig lika väl som jag tror.
- Jag snodde den här i går. - Din lilla gaturåtta!
Liz är schyst, men jag litar inte på nån.
Om hon har gift ska jag ha motgiftet.
- Jag visste att du skulle sno det. - Hördu, hördu!
Det är allt vi har kvar. Nu drack du mer än nog.
Okej. Vad ska vi göra medan vi väntar?
Jag åker hem till Noah.
Fattar jag rätt? Vill du åka hem till din mänsklige make -
- medan ett utomjordiskt dödsserum triggar bortträngda mordminnen?
- Han älskar mig. - Jag har saknat dig jättemycket.
Jag skulle säga "detsamma", men min tid stod still.
Det är som om jag blinkade och plötsligt är det kallt...
...och du är mycket fulare i håret.
Okej.
- Skönt att du är oskadd. - Tur att du inte var på jobbet.
Jag försökte dechiffrera pappas brev.
- Blev du klokare? - Säger namnet "Caulfield" dig nåt?
Det står flera gånger. Var det nån pappa kände?
Det är ingen person, utan en plats. Ett fängelse 15 mil norrut.
Din farfar jobbade som vakt där, men det la ner för länge sen.
Pappa var ju så virrig mot slutet.
Ja. Självklart.
Vi har stängt.
- Du hittade mitt halsband. - Spännet var sönder. Jag lagade det.
Det måste vi fira.
Med sprit, företrädesvis den kostnadsfria sorten.
- Alex är en av mina bästa vänner. - Grattis?
Jag skulle aldrig ha legat med dig om jag hade vetat.
- Det får inte hända igen. - Du har sagt det.
Jag fattar.
- Kom tillbaka när vi har öppet. - Okej.
Valenti sa att du tog fast skytten. Jag ville inte vara i vägen.
- Mår du verkligen bra? - Gör du?
Då mår jag bra.
Det här var den enda delen som brann. Det var nog en riktad attack.
Jag misstänkte det.
Vi får göra om flera månaders arbete, om styrelsen ens tillåter det.
Fel sida vann i dag.
Den misstänkte är Connor Smith, en pacifist som gillar lattekonst.
Han säger att han inte minns nåt.
När jag hittade honom var han inte våldsam. Han var rädd.
Sen fick han ett anfall, så jag drog ut honom.
Connor? Han jobbade på Crashdown. Sen övergav han oss för Bean Me Up.
- Han har epilepsi. - Det förklarar anfallet.
Tänk om det här inte handlade om min studie?
Tänk om det handlade om det andra? Motgiftet och serumet är borta.
Det här var precis som Wyatt Long i Grant Greens lagerlokal.
Wyatt fick en blackout på fyllan och försökte bränna ihjäl mig.
Connor får epileptiska anfall.
Tänk om den fjärde utomjordingen kan...?
Ta över folk när de är borta och få dem att mörda?
Du sa att Isobels blackouter började efter ett barndomstrauma.
Alla tre mördare har alltså syndrom som orsakar blackouter.
Men vi kanske inte letar efter tre mördare?
Vi kanske letar efter en mordisk tankepåverkare?
Menar du att Isobel kanske inte dödade Rosa, utan blev tvingad?
Ja, Max. Jag tror att din syster kan vara helt oskyldig.
Vad fan! Var är den?
Tog du min ryggsäck? Jag behöver biljetten.
Du vill inte att jag åker, men jag måste!
Du måste inte åka nånstans. Jag har löst det.
Följ med mig. Jag ska se till att du aldrig mer råkar illa ut.
Förlåt att jag inte känner så för dig.
Jag vill inte såra dig, men du måste lämna mig i fred.
Det här är inte jag, Rosa. Det är inte min kropp.
- Jag kan bli vad du vill. - Gud, du är ju mer påtänd än jag.
Jag är inte Isobel.
Du vill ha nån som är stark, som kan skydda dig.
Nån som inte lämnar dig.
Jag kan vara den mannen.
Jag dödade de där tjejerna åt dig.
- Du...? - Kate och Jasmine.
- Nej. - Jag knäckte nacken på dem.
De är där ute.
Kom och titta. Kom... och titta.
Okej. Visa mig.
Du ljuger.
Jag känner det du känner. Du hatar mig nu, eller hur?
Du vill inte bli min.
Isobel!
Jag gjorde det ju för din skull. Jag gjorde allt för din skull!
Vad har du gjort?
- Hon var opålitlig. - Isobel!
Text: Hanna Måhl Åsberg www.sdimedia.com